Jeg vil aldrig blive gammel.
Jeg vil ikke dø. Jeg er for ung til at dø.
Jeg kan ikke klare at se min krop ældes og miste kontrollen over den.
Se den forfalde for øjnene af mig.
Jeg kan ikke stoppe.
Jeg har brug for mere.
Ældre mænd er mere attraktive, da de har råd til ikke at tage bussen.
Ældre mænd er ganske enkelt bedre i sengen.
Hvem er så disse ældre mænd?
Kom så, unge mand. Jeg betaler taxaen.
Tak.
Dejligt område, lige op ad motorvejen.
Helt ærligt, hvem døber sit barn "Lys"?
- Jeg kan godt lide dit navn, Kira. - Du siger alt for at få mig indenfor.
Det passer ikke. Jo, det gør.
Indrøm, at Kira Mabon lyder ret heftigt.
Ja, men sådan udtales det ikke. Så sofistikeret er det ikke.
Godt, vi må se, hvad vi kan gøre ved dit efternavn.
Øjeblik, lad mig tænde for lyset og skræmme rotterne væk.
Storartet. Storartet.
Efter tre år burde udlejeren have lavet kontakten.
Overlad det til mig.
Du... Du kan ikke... Ikke dårligt.
- Ikke spor dårligt. - Det tog et halvt år at skifte sikringen.
Godt.
- Hvad skal der nu ske? - Tænd for lyset. Resten er ligetil.
Godt. Og nu?
- Til venstre ligger køkkenet. - Begynderheld.
Her er dit yndlingsmaleri på trods af flængen i nederste, venstre hjørne.
- Til højre ligger skideskuret. - Hold da op. Flot.
Jonas? Jonas? Hvor er du?
I mænd har det så nemt.
Mænd bliver mere attraktive med alderen. Kvinder ser bare gamle ud.
Verden er så uretfærdig.
HVOR ER DU?
Men det var jo vor femte date. Jeg, som troede, at han var noget særligt.
Jeg er på vej hjem nu. Selvfølgelig sov jeg hos ham, hvorfor ikke?
Ja, det var han faktisk.
Hvad? Hvorfor skulle jeg finde på sådan noget?
Du skal møde ham, han er virkelig... Hallo, Martha?
Hun lagde på.
Hvordan er jeg kommet tilbage hertil?
Dejligt område, lige op ad motorvejen.
Du siger alt for at få mig indenfor.
Lad mig tænde for lyset og skræmme rotterne væk.
Efter tre år burde udlejeren have lavet kontakten.
Dit yndlingsmaleri på trods af flængen i nederste, venstre hjørne.
- Kira Mabon lyder ret heftigt. - Ja, men sådan udtales det ikke.
RINGER TIL JONAS
Det kaldte nummer er ikke længere i brug.
RINGER HJEM
Du har ringet til Kira...
Du har ringet til Kira Mabon. Læg en besked, så ringer jeg tilbage.
Hallo?
Mor?
Gå nu bare.
Kira? Hallo, er der nogen hjemme?
Martha.
Martha?
- Salut. - Hej.
- Er alt i orden? - Ja, jeg...
- Kender jeg dig? - Jeg hedder Sophia.
- Hej. - Hej.
- Vil du have en kop te? - Ja tak.
- Har du boet her længe? - Omtrent et halvt år.
Det var et helvede at få mine ting op ad trapperne.
Har du brug for hjælp?
Der bliver vist ikke ryddet ud i køleskabet. Jeg smider det ud, okay?
- Slog jeg hovedet, da jeg faldt? - Nej.
Jeg var der. Jeg greb dig. Jeg var fantastisk.
- Jeg føler mig lidt... - Svimmel? Utilpas? Træt? Tørstig?
Liderlig?
Overflødig viden: De fleste, som vågner efter en besvimelse, er ophidsede.
Det er lige som drenges morgenpik.
- Seriøst? - Ja, faktisk. Åh!
Så hyggeligt endelig at møde dig. Jeg har altid tænkt på, hvem naboen var.
- Grøn te, ikke? - Ja. Hvor ved du det fra?
Hvor jeg ved det fra?
Ja, hvor ved jeg det fra?
Sandheden er...
...at jeg er synsk.
Mener du det alvorligt?
- Kom så, prøv mig. - Godt...
- Hvad er min yndlingsfarve? - Rød.
- Mit yndlingsinstrument? - Klaver.
Hvor ved du det fra?
Undskyld. Jeg mener det. Du skulle have set dit udtryk.
Det står derhenne.
Ja. Jeg spiller professionelt.
- Kan man leve af det? - Åbenbart.
- Hvad med dig? - Jeg læser kinesisk.
- For at blive tolk, eller? - Nej, det er for stressende at tolke.
Jeg vil hellere være kulturattaché eller noget i den stil.
Du ved, en stor villa i Beijing og en masse søde, små tjenestepiger.
- Med martinier. - I bedste fald, ja.
- Må jeg spørge om noget? - Klø på.
Kender du Jonas?
Jonas?
Ja...
Manden, som bor her.
- Men du bor her jo. - Undskyld mig.
Har du det helt godt. Ærligt talt, du har boet her i evigheder.
Her.
Jeg har aldrig set ham før. Er han din kæreste?
Eller ekskæreste? Billedet er vist ikke taget for nylig.
- Har du aldrig set ham? - Ikke i de seneste par måneder.
Hvad med mig?
Du slog måske hovedet alligevel. Uden at jeg bemærkede det.
Eller skete det, før jeg kom? Hvad skete der?
Hvad er der galt med din hånd?
Av, det ser rædsomt ud.
Så. Så. Kom her.
Du skal slappe af, tage et bad måske. Jeg kommer forbi i aften, i orden?
Jeg vil aldrig blive sådan.
Forladt, eller så gammel, at jeg må bo på et alderdomshjem.
Gammel.
Hallo?
Nej.
Forstå mig ret, men du har hukommelsestab og synes, at tiden suser forbi.
Dine fingre ser virkelig ikke godt ud.
Du behøver ikke gå til psykolog, men en læge ville være en god idé.
Jeg fik fat på en lægeerklæring, men husker ikke at have aftalt en tid.
- Det kunne være et godt sted at starte. - Allergiske reaktioner går vel over?
- Hvor mange dage har det været sådan? - Det ved jeg ikke.
- Tror du, at det kan sprede sig? - Aner det ikke! Det skal lægen vide.
- Du har været så sød mod mig. - Skål.
Pis! Min fod!
- Undskyld. - Det går nok, det er bare et glasskår.
Det var et uheld. Lidt hud.
- Du, er alt vel? - Ja.
- Kira? - Ja.
Har du brug for et plaster eller sådan noget?
Mon du kunne blive her i nat? Jeg vil virkelig ikke være alene.
- Kira? - Jeg er herinde.
Jeg har sovet som en sten.
- Godmorgen, solstråle. - Godmorgen.
- Har du det godt? - Ja.
- Det ser ellers ikke godt ud. - Det går nok, jeg har smurt den ind.
Må jeg tage et bad? De har stadigvæk ikke ordnet mit afløb.
Ja, naturligvis. Der er håndklæder derhenne.
Glem ikke at ringe til lægen.
Endnu en gang tak, fordi du sov her.
Ja, hej. Jeg havde en tid for tre dage siden, men jeg glemte den desværre.
Kira Mabon.
Var jeg det?
Miss Mabon. Godt, at De kunne komme med det samme.
Det lyder nok virkelig underligt, men har vi truffet hinanden før?
Lider De af korttidshukommelsestab? Det skal De ikke bekymre Dem om nu.
Analysen af huden på Deres hånd-
-viser en atypisk nedbrydning af cellerne.
Undskyld, men hvad betyder det?
Forstår De, alle celler i menneskekroppen fornyes gang efter gang.
Gamle celler kasseres. Skæl i hovedbunden er et godt eksempel.
Når kroppen ældes, nedbrydes cellestrukturen.
Evnen til at danne nye celler mindskes.
- Jeg har det jo kun på hånden? - Desuden er De alt for ung.
Ja...
Hudens yderste lag ældes og dør-
- ekstremt hurtigt. Det underliggende lag er fuldkomment sundt.
- Kan hud ikke transplanteres? - Jo, men vi skal vide, hvorfor hud ældes.
Ved en transplantation kan kroppen afstøde den nye hud...
Eller, i Deres tilfælde, kan den nye hud gennemgå det samme forfald.
Hvis vi altså ikke forstår årsagen til forfaldet.
Eller også tager det underliggende lag ikke mod det nye væv-
-fordi...
Det...
Den fæstner sig hurtigt.
Det burde ikke... De burde nok ikke gøre sådan igen.
Vi afventer prøveresultaterne. De kommer inden for to døgn.
Så kan det have spredt sig til hele armen elle mere.
- Tørheden spreder sig nok ikke så hurtigt. - Men hvad med smerten?
- Hvad stiller jeg op med den? - De kan få noget mod den.
De må tag op til tre om dagen, men de er meget stærke, så ingen alkohol.
Flere af de symptomer, som De beskriver, kan være en del af helbredelsen.
Det finder vi snart ud af.
Har jeg været her før?
Miss Mabon, jeg skal klargøre Deres prøver til laboratoriet.
Vær ikke urolig, vi tager os af det.
Er det til Dem? Undskyld, jeg siger det-
- men De må være den sidste, som har brug for et cellefornyelsespræparat.
- Hvadbehager? Er det ikke smertestillende? - Så siger vi det.
AKUTMODTAGELSE
Kira Mabon?
- Mabon. - Javel, Mabon.
Her er lidt vildt i aften, som altid. Det er De vel ligeglad med?
- Kan De undersøge dette for mig? - Ja, hvis De vil sætte Dem der.
Hold da kæft...
Da jeg vågnede i går, var det der bare. Det var kun en lille plet.
Kan en hudtransplantation fjerne det?
Det er en lang og besværlig operation, hvis den overhovedet virker. I guder.
- Har De været hos en specialist? - Jeg talte med en dr. Crober.
Hun tog prøver af min hud. Jeg har tid hos hende i overmorgen.
Så kan de afgøre, om løsningen er en transplantation-
- og hvilken form for væv, som kroppen ville tage imod.
Gud forbyde en transplantation. Efter to uger falder alt af. Ubehageligt.
Men det bliver ved med at sprede sig.
Jeg er ikke specialist, men det virker som en lokal lidelse.
Det er kun to dage. De kommer ikke til at ligne en mumie inden da.
Hvad fanden?
Hellige Guds moder. Hvor er det sygt.
I guder.
Hallo? Er der nogen?
Du der! Stands! Jeg sagde...
Send nogen til personaleelevatoren på radiologisk afdeling.
Stands nu, for helvede! Stands! Pis!
De har ringet til dr. Crober. Vær venlig at lægge navn og telefonnummer.
Det er Kira Mabon, jeg var hos jer i dag. Jeg har brug for at tale med dr. Crober.
- Vi lukker nu! - Hallo?
- Det er dr. Crober, kan jeg hjælpe Dem? - Hvad laver du, søde?
- Jeg har smerter, dr. Crober. - Hav lidt respekt for dig selv.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Det vil ikke gå over, og det spreder sig.
Hold Dem i ro, og lad Dem ikke stresse. Det tager tid, før medicinen virker.
- De forstår det ikke! - Tag det roligt, og få noget søvn.
Vi ses i morgen tidlig, mere kan jeg ikke gøre nu. Kan De klare det?
Gå nu, du må ikke være hernede. Gå ovenpå, så ringer jeg efter en taxa.
Prøv ikke at udfordre mig.
Hvad fanden...?
Piller så tidligt om morgenen?
- Ordineret af lægen. - Det er godt at se dig smile.
Det går meget bedre med din hånd. Det er jo fantastisk.
Hvad gav lægen dig? Eller var hun voodoo-præstinde?
- Lidt af begge dele, vil jeg tro. - Hvad var det så?
- Sig til, hvis jeg er for nysgerrig. - Nej da.
Hvad var det så? Fnat?
- Hun ved det ikke. - Ved hun det ikke? Typisk.
Udførte din voodoo-præstinde sit ritual i badekarret?
Indebar det levende høns? Eller opkast?
Du...
Du.
Jeg lavede bare sjov, okay? Så.
I aften?
Ja.
Hvad med laboratorieprøverne?
- Er De øm her? - Nej, slet ikke. Nå?
Ubestemmeligt. Jeg har bestilt nye prøver. De kan klæde Dem på her.
Fortsæt med at tage medicinen, til den slipper op.
Så skriver jeg en ny recept, som burde hjælpe på Deres nuværende problem.
- "Burde"? - Der findes desværre ingen garantier.
De bør komme til kontrol hver anden dag.
Det er vigtigt, at vi observerer Dem fortsat.
- De kan blive ringet op før hvert besøg. - Hvadbehager?
Sidst De var her, talte vi om, at De har haft hukommelsestab.
Gjorde vi det?
De bør være påpasselig.
Vi bør holde øje med dette. De skal komme tilbage i morgen.
Så siger vi det.
Hvis den tørre plet er ny, tror De så, at den spreder sig igen?
Det er umuligt at lære alle tegnene i det kinesiske alfabet.
- Der er måske 3000. - Sådan havde jeg det med at lære noder.
Er der virkelig 250.000 forskellige toner på et klaver?
Jeg sagde jo, at jeg var enormt klog. Nu har du et bevis.
- Mere? - Altid.
- Mere tomat, mener jeg. - Aha, jeg forstår.
Jeg er da skideligeglad.
- Er alt i orden? - Ja. Det er næsten færdig.
Du fortalte aldrig, hvordan lægen fiksede din hånd.
Det er egentlig ikke en hemmelighed. Hun gav mig medicin.
Medicin? Sejt.
Kan jeg også få en tid?
Hun udskrev faktisk noget, som hjalp. Det er helt væk.
Hvad vil du gøre, hvis det kommer tilbage?
- Skal vi ikke tale om noget andet? - Jeg er bare bekymret.
Det er bare... Du ikke har talt om andet hele aftenen.
Hvis det, eller jeg frastøder dig, hvad laver du så her?
- Hvad? - Har du noget at sige, så sig det.
Det er ikke til at holde ud, at du går rundt som katten om den varme grød.
Undskyld... Jeg ødelagde en god aften. Sophia.
Tag din kæreste, og skrid.
Åh nej, ikke igen.
Er du faret vild, søde?
Optaget.
Kira! Er det dig?
- Hvad laver du så sent ude? - Følger du efter mig?
- Vær ikke fjollet. Jeg vil køre dig hjem. - Tak, men jeg klarer mig.
Du, undskyld det i går aftes. Det var ikke min mening at snorke.
Gå nu!
Hvad fanden sker der? Har der været slagsmål?
Jeg vil bare være alene lige nu, okay?
Okay.
Er du sikker på, at du ikke vil have et lift? Ring til mig!
KÆRLIGHED ER AT ÆLDES SAMMEN
Du skulle have været der, da min far forlod min mor for en yngre kvinde.
Det ødelagde os. Mor blev helt knust.
En dag sagde hun, at hun havde forspildt sin ungdom.
Hun afbrød kontakten og besluttede at leve sit eget liv.
Hej. Så du strømerne dernede?
Ja, jeg løb ind i dem på vejen ind.
Jeg har savnet dig.
- Vil du lave en kop te til mig? - I orden.
Så meget god vinyl! Hvor fedt.
Undskyld.
- Hvad er det? Fejlciteret Camus? - Det vil jeg tro.
Men det er ret fesent.
Jeg kan godt lide, når det er fesent.
Sæbe skulle kunne tage det, ved du.
Hvad?
- Vil du give mig det på? - Ja, selvfølgelig.
Du har en ny tør plet som den, du havde på hånden.
- Det gør mig ondt. - Det går nok.
- Mere? - Den er stor. Du må gå til lægen igen.
Jeg er ked af dét forleden.
Det var ret dumt.
Det er jeg også.
- For hurtigt. - Godt, undskyld.
Du har ret, Sophia. Jeg går til lægen med det samme. Til Crober.
- Skal jeg tage med dig? - Det er sødt af dig, men jeg går alene.
- Ses vi i aften? - Det håber jeg.
- Bliv nu ikke fortvivlet. - De slipper for at se kroppen forfalde.
Jeg ville vente på prøvesvarene, før jeg fortalte det.
Husk på, at en transplantation kun er én blandt flere muligheder.
- Har vi talt om transplantation? - Ja, det tror jeg.
Sidst De var. Alt står i journalen.
Vi fortsætter med behandlingen på celleniveau.
Ikke bare ved at skære det væk. Jeg tror, at vi har fundet en behandling.
Vi tilfører celler, som er blevet omprogrammeret in vitro.
Stamceller, som skal forynge de berørte cellestrukturer i Deres krop.
Det vil mindske det epidermiske forfald og med tiden helt bremse det.
Fantastisk. Hvornår kan vi begynde?
Jeg har brug for et par dage til nærmere udredning, før vi kan begynde.
Det har jeg ikke tid til, jeg har brug for hjælp nu.
Kira?
Er alt i orden?
Kira?
- Hej. Er alt i orden? - Ja.
Har du større planer, eller var det bare en dårlig vin?
Hos dig. Jeg skal fortælle dig noget.
Jeg kan ikke huske noget, som er sket for mere end en uge siden.
Intet som helst?
Kun vage indtryk. Spøgelser.
Jeg fandt de her. Crober ved meget mere, end hun siger.
Hvor har du dem fra?
- Jeg tog dem på kontoret. - Tog du dem?
Jeg brød ind og tog dem. Jeg forstår, hvad du må tænke, men jeg har brug for svar.
Ærligt talt synes jeg, at det er fedt.
Vil du afspille dette for mig? Jeg ved ikke, hvordan man bruger det.
Jeg kan bare ikke fortsætte sådan.
Det ved jeg godt.
Maksimal uddannelse, erfaring og visdom.
Det er tabt for samfundet.
Potentialet i et kunstigt forlænget liv er langt større end...
Menuen, måske?
Prøv med testpersoner.
- Der er så mange. - Vent.
Jeg så lige mit navn.
- Vil du virkelig se det her? - Jeg vil have vished.
Hvorfor skulle jeg gøre dette nu? Jeg vil bare komme i gang.
Jeg har fået at vide, at denne optagelse beviser, at min deltagelse er frivillig.
Jeg har ikke håndjern på, som I kan se. Ingen har truet mig-
-eller truer mig. Jeg er her frivilligt.
Jeg deltager i en behandling på forsøgsbasis-
-i dag. I eftermiddag. Frivilligt.
Forhåbentlig vil det forvandle min forfaldne krop-
-som engang var...
...en anden krop-
- til den krop, jeg kender. Den krop, jeg husker.
- Vi burde slukke for det nu. - Nej!
Lægen siger, at smerten jeg føler ind imellem under huden-
- stammer fra sener og muskler. De har brug for tid til at forynge sig.
- Kira, vær venlig at se ind i kameraet. - Ja, naturligvis. Undskyld.
Det er ikke mig. Det er en form for mareridt.
- Kan vi starte om igen. Undskyld. - Værsgo.
Jeg hedder Kira Mabon.
Jeg havde fødselsdag i går. Min 64. fødselsdag.
Jeg er ligeglad med alt dette, Kira.
- Jeg elsker dig oprigtigt. - Jeg glemmer ting. Er det normalt?
- Luk øjnene. - Det er en bivirkning ved behandlingen.
Jeg kan ikke forudsige...
- Kan jeg stadigvæk spille klaver? - Det ved vi ikke endnu.
Hvordan kan du begære mig? Jeg er bare en gammel kvinde.
Bliver du ikke frastødt?
- Hvad med Jonas? - I blev skilt for næsten 20 år siden.
- Hvad med min datter? - Vi kan kontakte dem, hvis De vil.
Men på nuværende tidspunkt...
Min... Min datter?
Havde jeg en datter?
Jeg kan slet ikke huske hende.
Tænk ikke på det, ikke nu.
Jeg kunne måske kontakte hende.
- Det er nok ikke en god idé. - Hvorfor ikke?
Fordi hun ikke engang ville kunne genkende dig.
Du godeste, jeg... Jeg kan ikke klare det her.
Det begynder bare igen med smerterne og de tørre pletter.
- Jeg kan ikke klare det længere. - Det skal nok ordne sig.
- Crober finder ud af noget. - Du forstår det ikke.
Vi klarer dette sammen.
Vi kan også bare tage et sted hen, hvor de ikke finder os.
Crober. Alle. Vi pakker og rejser.
Du er ikke den eneste, som har været igennem dette.
Hvad med de andre testpersoner?
- Jeg har ikke lyst til at gå derind. - Hvad er du bange for? Spøgelser?
Ja.
Spøgelser.
De er måske bare minder fra dit tidligere liv.
Du. Du er nødt til at konfrontere det. Jeg hjælper dig igennem det.
På alle tænkelige måder, det ved du.
- Jeg må fortælle dig noget. - Nej, det må du ikke.
Pak dine ting, og vent nedenunder. Jeg kommer om fem minutter, det lover jeg.
Hallo? Jeg taler i telefon, skat. Jeg taler i telefon, skat.
- Hallo, er der nogen? - Undskyld.
Du har din egen datter nu, dit eget liv. Lad mig leve mit.
Undskyld.
Det er på tide at komme videre.
- Er alt i orden? - Lad os komme væk herfra.
Tror du, at de andre oplever det samme? Har de også glemt alt?
Det finder vi kun ud af på én måde.
Ingen, igen. Ingen.
Hvem er den næste?
Margaret Jondra. Hun lever måske stadigvæk.
- Hvad sagde hun? - Hun har ikke set hende i et stykke tid.
Hun havde en slags hudallergi.
Der var en måneds post på hendes veranda og disse.
Gud, hvor frygteligt.
Retinol, anti-rynkecremer, exfolieringscremer.
- Skønhedsprodukter. - De fik måske også hende.
Der er noget, som jeg er nødt til at gøre.
Åbner du, skat?
- Skal du være med til festen? - Festen?
Jeg har fødselsdag!
Har du det?
- Hvor gammel bliver du? - Jeg bliver seks år.
Du ser ældre ud end seks år.
- Hvor gammel er du? - Er alt i orden, skat?
Hvem er det?
Vent!
Lad os komme af sted!
Det går aldrig over.
Der må være en løsning. Du skal gå tilbage til Crober.
Jeg vil ikke dø som nogens forsøgskanin.
Du kan ikke fortsætte sådan.
Lov mig det. Lov mig, at du gør et forsøg.
Crober kan hjælpe dig. Lige nu er hun din eneste chance.
Jeg kan ikke.
Du må være frastødt af, hvordan jeg ser ud.
Jeg ville aldrig lyve for dig.
Mit hovedfag er biokemi, ikke kinesisk.
Crober bad mig om at holde øje med dig.
- Vidste du det hele tiden? - Du var vores største fremgang.
Vores bedste patient. Crober gav mig sygt mange penge for at holde øje med dig.
Det havde hun ikke behøvet.
Jeg puttede noget i vandet.
Du var aldrig kommet tilbage frivilligt.
Tilgiv mig.
Beklager, men den slags skal gøres hurtigt.
De har vist mødt miss Jondra.
Sikke en skam, hun var lovende. Hun overlever desværre ikke meget længere.
Men nu er De her. Jeg skulle aldrig have ladet testpersonerne forlade laboratoriet.
Det var en frygtelig fejl, at lade Dem bo alene, uden overvågning.
Før eller siden havde Deres spor ført politiet til mig.
Det er alt for tidligt at offentliggøre vores resultater.
Hvorfor?
De bønfaldt mig, miss Mabon.
I årevis opsøgte De alle mulige medicinske konferencer og forskningsinstitutter.
De søgte efter noget eller nogen, som kunne gøre Dem ung igen.
Hvorfor kan jeg ikke huske noget?
En bivirkning af foryngelsesprocessen.
I Deres tilfælde var det ikke så uheldigt. De var ikke ligefrem lykkelig.
Hvad med Jonas?
Og min lille pige. Jeg kan ikke engang huske hendes navn.
Cellefornyelsen skulle bare genopbygge-
- de områder, som påvirkes mest af ældningsprocessen.
Hos Dem blev Deres hukommelse nulstillet.
Bortset fra det lykkedes eksperimentet.
Hvad med de andre?
Hvorfor tager Deres krop imod fremmed hud så ubesværet?
Det får vi snart at vide.
Nu er hun ikke så lækker, vel?
Du skal ikke være bange.
Sophia.
Det er slet ikke godt. Ikke for Dem.
Og i særdeleshed ikke for mig.
Selvom Deres krop tager imod fremmed væv så ubesværet-
-hvilket åbner nye muligheder-
- viser Deres nuværende tilstand, at produktet er langt fra sine mål.
Vi skal afprøve nogle nye teorier på Dem.
De er fuldstændigt smertefrie, så De skal ikke være nervøs.
Vær nu rimelig.
De må forstå, at De, i hvert fald på et vist niveau, har handlet uansvarligt.
Hensynsløst satte De årtiers arbejde på spil.
Den første gang var forståelig nok.
Men sidenhen-
- ved jeg virkelig ikke, hvordan De vil retfærdiggøre det.
Alt sammen takket være forfængelighed.
Deres cellestruktur virker overbelastet-
-af de enorme krav fra foryngelsen.
Den gode nyhed er, at vi muligvis har fundet en måde at holde Dem stabil på.
Forhåbentlig kan vi kopiere Deres krops villighed til at modtage ny hud.
Årsagen til det uheldige forfald i Deres egen hud bunder muligvis i det samme.
Jeg elsker dig.
De bør få stemmen tilbage senere i aften.
Lad nu være med at lave en scene denne gang.
De har kun været her i et par dage.
Den nye hud slår rod meget hurtigt.
Kom så, vi skal af sted.
Du skal skynde dig.
Jeg skal prøve. Jeg skal prøve.
Bare ræk hånden ud. Du kan godt.
Ignorer smerten.
Du godeste. Hvad fanden har I gjort ved hende? I lovede at tage jer godt af hende.
- Det der har hun gjort mod sig selv. - Så hent en sygeplejerske.
Gør dog noget, for Guds skyld.
Kira. Jeg skal nok få dig ud herfra, Kira.
- Mener du det? - Ja, det gør jeg.
- Nej, det gør du ikke. - De har mistet kontrollen. Det, De gør...
Mennesket har bekæmpet aldringsprocessen i tusindvis af år.
Hvem bryder sig om et par testpersoner-
- når man kan leve, til man bliver 150, 300 eller 600 år gammel?
- Dette er vanvittigt. - Hun var frivillig og kendte til risikoen.
- Hun kan ikke engang huske det. - Noget kan hun huske. Hun sagde dit navn.
De er blevet gal. Hun har brug for hjælp.
Sporer de drabene til klinikken, til os, vil du være lige så medskyldig.
- Hun var i din varetægt. - Den risiko må jeg løbe.
Jeg var muligvis medskyldig, men ikke længere.
Hun lovede at hjælpe og sagde, at du kunne få behandling her.
Jeg var så skide dum at tro på dem. Tilgiv mig.
Du spilder dine kræfter. Hun glemmer dig igen, som sædvanlig.
Jeg tager hende ud herfra, Crober. Nogen derude må kunne hjælpe hende.
Jeg går til medierne om nødvendigt!
Nej!
Er alt vel?
- Hvad gav hun dig? - Formodentlig Sux.
- Sux? - Suxamethon. Lad os komme af sted.
Ironien er ubetalelig.
Er du gået fra forstanden?
Kira.
Jeg ved det godt.
Du kommer til at miste dig selv.
- Du kan ikke fortsætte sådan. - Jo.
Lov mig, at det er forbi.
Vi prøver nødudgangen. Jeg beder dig, Kira!
Vi skal bruge noget mod suxamethomen.
GenRes-laboratoriet er nu lukket af.
Alt personale bedes opsøge de anviste sikkerhedsområder.
Advarsel, niveau 2.
Vær opmærksom på, at udefrakommende kan blive mødt med ekstrem vold.
- Hallo? Politiet er på vej. - Hvorfor fanden er stedet lukket af?
- Jeg ved det ikke. Tag det roligt. - Dørene er låste, vi kan ikke komme ud.
- Pas nu på. - Bare rolig, jeg holder øjnene åbne.
- Vent, det er dem. Jeg ringer til vagten. - Er du der, Julie?
Kira.
Nej, Kira.
- Hvad var det nu, hun havde givet dig? - Suxamethon.
Det slår mig nok ikke ihjel, men jeg fryser.
Uvedkommende aktivitet på niveau 2. Kan du undersøge det?
Bevar roen. Dr. Crober er blevet myrdet.
Patienten Kira Mabon og den tidligere ansatte Sophia Delacrombe skal pågribes.
- Underret os, hvis I ser soen. - Modtaget.
Vi henter dine ting. Det skal nok ordne sig.
- Jeg skal bruge en modgift. - Mod hvad?
- Suxamethon. - Der findes ingen modgift. Beklager.
Jeg tror ikke på dig.
Det er et muskelafslappende middel. Jeg har ikke kendskab til nogen modgift.
Men det er ikke livsfarligt.
Kira.
- Vi kan komme ud med uniformerne på. - Det kommer aldrig til at gå.
- Du brød dit løfte. - Undskyld.
Hvad gør vi så nu?
Jeg vil leve sammen med dig.
Ikke andet.
Sophia?
Jeg elsker dig for højt.
Oversættelse: Dorte Langberg